‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני שמח שנשארת פה הלילה.‬
‫גם אני שמחה שנשארתי.‬
‫מבאס אותי שאנחנו צריכים להתגנב.‬
‫גם אותי.‬
‫אבל אתה מכיר את אבא שלי.‬
‫הוא ירצח אותי אם הוא יגלה שאני לא בחדר.‬
‫אבל נחש מה?‬
‫הוא נוסע לוועידת כנסייה בלאס וגאס.‬
‫באמת?‬
‫לשבוע שלם.‬
‫זה אומר שנוכל להיות יחד לילה שלם...‬
‫בבית שלי.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫אבל, לעת עתה, ‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫בסדר.‬
‫יש!‬
‫- תחנת גיהינומה -‬
‫בוקר טוב.‬
‫סברינה.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫זו הקרנה חוץ-גופית. אני כאן ברוחי בלבד.‬
‫אפרופו רוח...‬
‫מה דעתך על התלבושת שלי?‬
‫תנו לי ל', תנו לי ו', תנו לי ט', ה', ת'!‬
‫יש היום הופעה ספונטנית של קבוצת המעודדות‬ ‫בתיכון בקסטר. רוצה לבוא?‬
‫יש מצב שהשווצתי לכל הבנות‬ ‫שיש לי חבר חתיך מבית ספר פרטי.‬
‫אז אהיה שם.‬
‫מדהים. אז נתראה.‬
‫אתה והחברים שלך עושים הרבה רעש בחנייה.‬
‫קוראים לזה מוזיקה, אבא.‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אביך ואני נפגשנו אמש בקרנבל.‬
‫אני צריך ללכת למכרות.‬
‫נתראה אחר כך, בייב.‬
‫ביי, מאהב.‬
‫זה החלוק של אימא שלי?‬
‫אתה רוצה שאוריד אותו?‬
‫ממש לא.‬
‫אל תשפוט אותי.‬
‫אביך ואני מבוגרים.‬
‫זה יותר ממה שאפשר לומר עליך.‬
‫אבא שלך יודע מה עשית לאחרונה?‬
‫אולי כדאי שאספר לו.‬ ‫-אולי כדאי שלא תתערבי.‬
‫- חדשות גרינדייל‬ ‫מנהל קמפיין חדש בעירייה -‬
‫בוקר טוב, מתוקה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מה הריח הזה?‬
‫פנקייקים?‬ ‫-לא.‬
‫אני מכינה פאי ירח לפסטיבל הלבנה.‬
‫רגע, אנחנו עדיין חוגגים את ירח הארנב?‬
‫למה לא?‬
‫אנחנו במשבר, הכוחות שלנו מידלדלים.‬
‫חוץ מזה, זה לא חג אמיתי.‬
‫זה רק תירוץ לאכול פאי ולשתות יין בפיקניק.‬
‫זו מחווה סמלית. אנחנו מודים לחבורת ארנבים.‬
‫אמת.‬
‫אבל זה יעניק לחברי המסדר הקלה רגעית.‬
‫המחווה האביבית שלנו ללידה מחדש‬ ‫תהיה זריקת עידוד למוראל, ‬
‫ולכל הפחות, זה יסיח את דעתנו‬ ‫מכוחותינו המידלדלים.‬
‫בסדר. יש לי אירוע של קבוצת המעודדות.‬ ‫שתיכן מוזמנות כמובן.‬
‫נשמח מאוד...‬ ‫-נהיה עסוקות מדי בהכנות.‬
‫וגם את צריכה להתכונן.‬ ‫את חברת המסדר הצעירה ביותר, סברינה.‬
‫פירושו של דבר שאת הארנבת הסמלית שלנו, ‬ ‫ועלייך להיכנס ליער‬
‫ולשחרר את הארנב הנבחר בעודך שרה שיר קיץ.‬
‫בסדר, אבל זה חסר היגיון.‬
‫כלומר, בסעודת הסעודות אנחנו אוכלים מכשפה, ‬
‫ובחגיגות ירח הארנב אנחנו משחררים ארנב?‬
‫איך זה הגיוני?‬
‫זה לא הזמן להטיל ספק במסורת.‬ ‫-לא.‬
‫נתראה בשלוש.‬
‫או מוקדם יותר, אם המחקר של אמברוז‬ ‫יגלה את הסיבה לחולשה הכרונית שלנו.‬
‫גברת וורדוול?‬
‫כן.‬
‫סלחי לי על ההפרעה, גברת וורדוול, ‬
‫אבל רציתי להודות לך שוב באופן אישי‬ ‫על שעזרת למשפחה שלי.‬
‫לוסי הקטנה בסדר גמור, תודה לאל.‬
‫טוב...‬
‫אני לא ממש מבינה.‬
‫הבת שלי.‬
‫היא זוכרת רק שאכלה גלידה, ‬
‫ואז באת והצלת אותה.‬
‫כן, אני...‬
‫אני באמת...‬
‫אין לי... אני לא יודעת על מה את מדברת.‬
‫מצאת את לוסי במקפיא גלידה‬ ‫והחזרת אותה אליי.‬
‫השוטרים עדיין מחפשים את החוטף.‬ ‫כבר גבו ממך הצהרה?‬
‫עוד לא.‬
‫אולי אם תספרי לי בדיוק איך עזרתי ל...‬
‫לבת שלך, נכון?‬
‫היי, אחותי. איפה ניק?‬ ‫חשבתי שהוא בא להופעה.‬
‫כן, הוא בא. אני רק אוודא.‬
‫- ניק -‬
‫- ניק, איפה אתה? -‬
‫בן מלאך!‬
‫בכל אופן, זה ממש דוחה.‬
‫אבא שלי פגש אותה בקרנבל רק אתמול.‬
‫יש בה משהו ממש מוזר.‬ ‫-רגע, על מי אתה מדבר?‬
‫מהפנטת הנחשים.‬
‫בואו נלך לחקור.‬
‫נתגנב מסביב לאוהלים, אולי נראה משהו.‬
‫כן.‬
‫כן, בסדר.‬
‫בואו נלך.‬ ‫-אני בעסק.‬
‫אני צריכה ללכת לפיקניק עם הדודות שלי.‬
‫אבל בבקשה, תיזהרו.‬
‫רובין, רוצה לבוא?‬
‫לא, נראה לי שאוותר הפעם.‬
‫איזו תמונה חמודה.‬
‫דודה הילדה?‬ ‫-היי.‬
‫זו הקרנה חוץ-גופית?‬ ‫-לא. ניסיתי, לא הצלחתי. באתי באוטו.‬
‫מה קורה?‬ ‫-דודה זלדה רוצה שנלך ישר לאקדמיה.‬
‫פגישת חירום משפחתית.‬
‫נוכחות חובה.‬
‫לכי.‬
‫אני אמציא תירוץ בשבילך לעורבניות.‬
‫מה נעשה אם ניק יופיע?‬
‫תגידו לו שאני באקדמיה. הוא כנראה שם ממילא.‬
‫זה לא ימצא חן בעינייך, אבל...‬
‫הכוחות של המסדר נחלשים באשמתנו.‬
‫תראי. מסדר פנדל חווה ירידה דומה בכוחו‬ ‫בשנת 1612.‬
‫הם העליבו את אדון האופל באופן כלשהו, ‬
‫והוא נטל מהם את מתנותיו, ‬ ‫תחילה בהדרגתיות, ואז בבת אחת.‬
‫הם העליבו אותו.‬ ‫אנחנו הדחנו אותו מכס מלכותו וכלאנו אותו.‬
‫איך הם קיבלו את כוחם בחזרה?‬
‫הם לא קיבלו.‬
‫ציידי מכשפות חיסלו את מסדר פנדל‬ ‫כעבור כמה חודשים.‬
‫מה זה אומר עבורנו?‬
‫זה אומר שאדון האופל לא מפסיד בכבוד, ‬
‫והוא התנער מאיתנו כמו ילד מפונק.‬
‫אתה באמת קטנוני עד כדי כך?‬
‫באמת תיקח את כוחותיו של כל המסדר‬
‫ותחשוף אותנו לסכנה רק מתוך יצר נקמה?‬
‫תהיתי כמה זמן ייקח לכם להבין‬ ‫מהו המחיר שתשלמו על כליאתי.‬
‫אני דורשת שתשיב לנו את כוחנו מייד!‬
‫אם את רוצה שאחזיר לכם את כוחכם, ‬ ‫כל שעלייך לעשות הוא לשחרר אותי.‬
‫זה לא יקרה לעולם.‬
‫אז נראה כמה זמן תשרדו ללא הגנתי.‬
‫אלא אם כן תתפללו ללילית, כמובן.‬
‫אולי היא תוכל להעניק את מתנותיה‬ ‫למסדר העלוב שלכם.‬
‫אה, נכון. היא לא יכולה!‬
‫היא אפילו לא מלכת הגיהינום.‬
‫מספיק, אדון האופל.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫מובן שלילית היא מלכת הגיהינום.‬
‫את תספרי להם, בתי, או שאני אספר?‬
‫דודה זי, אל תכעסי.‬ ‫-למעלה.‬
‫עכשיו!‬
‫מלכת הגיהינום?‬
‫הסבירי את עצמך, הוד מלכותך.‬
‫אני עדיין לא מחזיקה באופן מוחלט‬ ‫בכס המלכות.‬
‫אבל את המלכה?‬
‫נסיך הגיהינום קרא תיגר‬ ‫על טענתי לכס המלכות, ‬
‫גולש בשם קאליבן.‬
‫להיות מלכת הגיהינום זו לא עבודה לקיץ!‬
‫את בת 16, בשם השאול!‬
‫לא תקדישי את שארית חייך לממלכה‬
‫שאין לה שום קשר אלייך!‬
‫זו הייתה ממלכתו של אבי לפני שכלאנו אותו, ‬ ‫דודה זלדה, ולא הייתה לי ברירה.‬
‫עשיתי את זה כדי להציל את הממלכות, ‬ ‫לשמר את האיזון.‬
‫עשית את זה כי רצית לעשות את זה, ‬ ‫כי את אוהבת כוח!‬
‫וזו תכונה בריאה, עד גבול מסוים, ‬ ‫אבל יש לך תסביך מושיע.‬
‫תמיד היה לך.‬
‫את מאמינה, הילדה?‬
‫האחיינית שלך בחרה בכס המלכות של הגיהינום‬ ‫על פני המסדר והמשפחה שלה.‬
‫לא נכון.‬ ‫-זה לא הוגן. תמיד עמדתי לצידך ולצד המסדר.‬
‫לא נקפת אצבע כדי לעזור לנו, ‬ ‫והמסדר נמצא על סף קריסה!‬
‫אפרופו המסדר, יש לנו בעיה דחופה.‬
‫אנחנו מכשפים, ואדון האופל נטל את כוחותינו.‬
‫אנחנו זקוקים למקור חדש של אנרגיה מיסטית.‬
‫בערבו של ירח הארנב.‬
‫טוב, מה נאמר לתלמידים?‬
‫כלום, כמובן.‬ ‫-כלום.‬
‫זו בעיה שארבעתנו צריכים לפתור.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אני מלכת הגיהינום, כפי שכולנו יודעים.‬
‫עומדות לרשותי האנרגיות שעמדו בעבר‬ ‫לרשותו של לוציפר. עדיין עומדות.‬
‫לאדון האופל יש כוחות שטניים.‬ ‫מקור הכוח שלו ודאי נמצא בגיהינום, לא?‬
‫אולי יש שם... לא יודעת, סוללה?‬
‫אז אמצא את מקור כוחו של אדון האופל, ‬
‫אקח אותו ואביא אותו למסדר.‬
‫תאורטית, זה יכול לעבוד.‬ ‫אבל הגיהינום הוא ממלכה ענקית, סברינה.‬
‫איך תמצאי את הסוללה?‬ ‫-אשאל את לילית. היא יודעת הכול.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אמברוז ילך איתך.‬
‫לגיהינום?‬
‫דודה זי, אני מלכת הגיהינום.‬
‫מצידי תהיי מלכת אנגליה.‬
‫את עדיין האחיינית שלי, ‬ ‫ולא תרדי לממלכת נת'ר ללא תמיכה משפחתית.‬
‫כמובן, כולנו יכולים לבוא איתך.‬
‫מה אני אלבש?‬ ‫-בסדר, אמברוז יבוא איתי.‬
‫מה אני אלבש?‬
‫מר סקראץ'.‬
‫אתה לא מסוגל להתרחק, מה? כמו כולם.‬
‫עינית אותי במשך מה שנדמה כעידן ועידנים.‬
‫עכשיו תורי, מניאק!‬
‫אני יודע שהקרנבל נפתח רק מאוחר, ‬
‫אבל מוזר שאין כאן אף אחד.‬
‫כן.‬
‫לפחות זה עושה לנו חיים קלים.‬
‫בסדר, חבר'ה, ‬
‫אני אתגנב לאוהל של מהפנטת הנחשים ואגע‬ ‫במשהו ששייך לה, אולי מברשת או משהו כזה.‬
‫נקווה שהיכולת תגלה לי מי היא ומה היא רוצה.‬
‫תעמדו על המשמר.‬
‫בסדר.‬
‫- בחן את אונך! האם אתה גבר שבגברים?‬ ‫מהפנטת נחשים -‬
‫את הרואה שטופת הזימה.‬
‫ובכן...‬
‫חסכת לי נסיעה.‬
‫ילדים, ‬
‫מה אתם עושים כאן?‬
‫הקרנבל סגור היום. זה יום חג.‬
‫בואו נסתלק מכאן.‬
‫היא לא תטריד אותנו שוב.‬
‫- מופע הוצ'י קוצ'י -‬
‫תודה על האזהרה, רובין גודפלו.‬
‫עכשיו, יקיריי, ‬ ‫נוכל לחגוג את אוסטרה בלב קל.‬
‫כמה התגעגעתי לכוח שלך.‬
‫תפסיק לדבר!‬
‫ומה איתך, ניקולס? התגעגעת אליי?‬
‫מה אני סח? ודאי שהתגעגעת.‬
‫אחרת לא היית כאן.‬ ‫אתה משווע לקשר איתי, כל קשר.‬
‫אל תחשוש.‬
‫תמיד יהיה חלק ממני בתוכך.‬
‫אתה מבין שאתה לא מעניש אותי, ‬
‫אלא רק את בשרו של בלאקווד?‬
‫זה לא מפריע לי.‬ ‫אני דווקא נהנה מקצת אלימות.‬
‫בכל אופן...‬
‫אתה לא באמת רוצה להעניש אותי. נכון, ניק?‬
‫אתה רוצה להעניש את עצמך.‬
‫הילד לא יודע דבר על הגיהינום האמיתי, ‬
‫אבל הוא יידע גם יידע‬ ‫כשאקרע את גופו לגזרים!‬
‫תקבל הזדמנות, פאוסטוס.‬
‫ניקולס על סף התמוטטות.‬
‫הוא יחזור אלינו, האמן לי.‬
‫וכשהוא יחזור, ‬
‫אתן לו משהו שיגרום לו לעשות כל מה שנרצה.‬
‫מה הוא עושה כאן?‬
‫אמברוז הוא...‬
‫אני היועץ הראשי שלה.‬
‫היועץ הראשי שלי.‬
‫זה הגיהינום. אני בגיהינום.‬
‫קראולי לא הגיע לגיהינום, אבל אני...‬
‫אמברוז ספלמן...‬
‫נמצא בגיהינום.‬
‫בכל אופן, אנחנו זקוקים לעזרתך.‬
‫אבי המעצבן נטל מאיתנו את מתנותיו האפלות‬ ‫ושלל מהמסדר את כוחו.‬
‫עלינו להשיב אותו.‬ ‫-מצטערת, איני יכולה לעזור.‬
‫הוא שואב אנרגיה ממקום כלשהו בגיהינום.‬
‫אגם אש, כבשן תופת, משהו כזה?‬
‫אלה לא מתנותיו של הגיהינום, ‬ ‫כי אם של לוציפר.‬
‫הן נובעות מתוכו.‬
‫הוא מקור הכוח, ‬ ‫והוא מרעיף את מתנותיו כראות עיניו.‬
‫את אומרת ש...‬
‫לוציפר ניחן בכוח משום שהיה מלאך, כן.‬
‫הוא יליד השמיים.‬
‫כמובן. הכוחות של לוציפר‬ ‫הם כוחות של מעלה, לא של מטה.‬
‫זה הגיוני לחלוטין.‬
‫אם הכוח של לוציפר נובע ממהותו, ‬
‫אז גם אני ניחנתי בכוח הזה, ‬ ‫כי אני בתו. נכון?‬
‫הדם של אימך בת התמותה זיהם ודילל את כוחך.‬
‫הוא לא יועיל למסדר שלך.‬
‫רגע, אם לוציפר המלאך‬ ‫לקח מאיתנו את מתנותיו...‬
‫אז עלינו למצוא מלאך אחר.‬
‫את לא תיכנסי לגן עדן, אם זה הרעיון שלך.‬
‫זה לא.‬
‫אני לא מבינה, הילדה.‬
‫מדוע סברינה שיקרה לנו במצח נחושה?‬
‫מדוע היא שמרה על דבר כזה בסוד? היא...‬
‫היא מלכת הגיהינום, הילדה.‬
‫זה משנה הכול.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫היא לא מבינה זאת.‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת, אחותי, ‬
‫אני חושבת שהשקרים מרגיזים אותי יותר מכול.‬
‫שקרים אוכלים כל חלקה טובה במשפחה הזאת.‬
‫מצחיק שאמרת את זה, ‬
‫כי יש משהו שאני רוצה לחלוק איתך.‬
‫פשוט לא מצאתי את הרגע המתאים לומר...‬
‫ד"ר סי הציע...‬
‫נישואין.‬
‫לי.‬
‫באמת?‬
‫אני מבינה שענית לו בחיוב.‬
‫עוד לא קבענו תאריך, ו...‬
‫את כועסת עליי?‬
‫כועסת?‬
‫אני לא כועסת, אחותי.‬
‫אני לא כועסת שאת וסברינה נוטשות אותי, ‬
‫נוטשות את המשפחה הזאת, ‬
‫נוטשות את המסדר‬
‫בשעתנו הקשה ביותר.‬
‫למרבה הצער, איני מופתעת...‬
‫ומקבלת עליי את הדין.‬
‫במה אפשר לעזור לך?‬
‫ציידי המכשפות שתקפו את האקדמיה‬ ‫בשנה שעברה היו מלאכים. הרגתי שניים, ‬
‫אבל ניק אמר שלכדתם את השלישי בציור.‬
‫כן. בקאראווג'ו, אם זיכרוני לא מטעה אותי.‬
‫אנחנו צריכים להוציא אותו‬ ‫ולשאוב ממנו אנרגיה.‬
‫נקיז את דמו, וכל חברי המסדר ישתו ממנו.‬
‫תוכל לעזור לנו?‬
‫זה דומה לפתיחת חבית.‬ ‫כבעלים של בר, אני מומחה בזה.‬
‫תרצו שאעשה זאת ואשלח לכם את הדם?‬ ‫-לא, זה חשוב מדי.‬
‫אמברוז, לך הביתה‬ ‫ועדכן את דודה זלדה בתוכנית.‬
‫אני אישאר כאן ואחכה לדם, רק ליתר ביטחון.‬
‫כן. אוציא את הקאראווג'ו.‬
‫צריך לקחת אותה לבית חולים.‬ ‫-בחייך, תיאו. אתה יודע שמה שקרה לה...‬
‫קשור לקסם.‬
‫רוז, את יכולה לספר לנו מה קרה לך?‬
‫היא לא יכולה לדבר מרוב קור.‬ ‫-תקראו לסברינה.‬
‫היא צודקת. סברינה תדע מה לעשות.‬ ‫-בסדר.‬
‫תיאו, תישאר כאן. אלך להביא אותה.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אל תהרוג אותו. אולי נצטרך עוד דם אחר כך.‬ ‫-כן.‬
‫טעים מאוד.‬
‫מה?‬
‫ציפית שאחדרר בן שמיים ולא אטעם את הבציר?‬
‫כן, אני באה.‬
‫אני באה. אלוהים!‬
‫גברת ספלמן, סברינה בבית?‬
‫לא.‬
‫היא לא פה, מתוק שלי.‬
‫למה? קרה משהו?‬
‫רוז ממש חולה, גברת ספלמן.‬
‫היינו בקרנבל, והיא נכנסה לאוהל, ‬
‫וקרה לה משהו רע, משהו מכושף.‬
‫בקרנבל?‬ ‫-כן. זה סיפור ארוך, ‬
‫אבל רוז קופאת, גברת ספלמן.‬ ‫היא לא מפסיקה לרעוד.‬
‫תבואי לבדוק אותה?‬ ‫-מתוק שלי, הייתי שמחה לעזור, ‬
‫אבל הכוחות שלנו מידלדלים.‬
‫כל המסדר נחלש. אנחנו בבעיה, למען האמת.‬
‫התכוונתי ללכת לספרייה, כי יש לי הרגשה ש...‬
‫טוב, חכה כאן.‬
‫בינתיים, ‬
‫תעטוף את רוז בזה.‬
‫השמיכה תחמם אותה.‬
‫וכשהכוחות שלנו יחזרו, סברינה ואני נבוא, ‬
‫ונחזיר את רוזלינד לאיתנה, בסדר?‬
‫תודה.‬ ‫-כמובן.‬
‫מה זה היה?‬
‫מה?‬
‫זה נשמע כמו...‬
‫דוריאן, אתה מענה שם מישהו?‬
‫לא בדיוק מענה, לא.‬
‫תחזיק מעמד!‬
‫ניק?‬
‫סברינה?‬
‫אני יכול להסביר!‬ ‫-לא.‬
‫אין צורך בהסברים. די ברור מה קורה פה.‬
‫סברינה!‬
‫דוריאן!‬
‫הדם הזה נועד למסדר שלי!‬
‫סלחי לי.‬
‫חשבתי שזה יעזור לבעיות העור שלי.‬
‫שמרתי לך קצת.‬
‫מקווה שזה מספיק.‬
‫כולם השתגעו?‬
‫בדיוק פספסת אותה.‬
‫- חדר מתים ספלמן‬ ‫לוויות, קבורות וטקסים -‬
‫מה קרה לך?‬ ‫את נראית כאילו ראית את רוח הקודש.‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫אבל השגתי אותו.‬
‫סליחה, זה דם המלאכים שדיברת עליו, אמברוז?‬
‫כן.‬
‫אבל איפה השאר?‬
‫דוריאן שתה הכול.‬
‫זו התוכנית הגדולה שלכם?‬ ‫זה מה שאמור להציל אותנו?‬
‫כולם היו אמורים לשתות, ‬ ‫אבל חשבנו שיהיה יותר.‬
‫אולי כל אחד ייקח שלוק?‬ ‫-לא, אין לנו מספיק.‬
‫אולי נוכל להשתמש בו בדרך אחרת.‬ ‫-באיזו דרך, דודה?‬
‫טוב, נזכרתי במשהו שעשיתי‬ ‫כשהייתי תלמידה באקדמיה.‬
‫עשיתי אמבטיית ירח.‬
‫מה זה?‬
‫זה טקס שמכשפים נהגו לערוך‬ ‫בחגיגות ירח הארנב.‬
‫הם מרחו את גופם בשמנים ורחצו באור הירח.‬
‫הטקס מסמל לידה מחדש.‬
‫אור הירח אמור לחדש אותנו, אבל...‬
‫אם ניקח את דם המלאך‬ ‫ונערבב אותו עם שמנים מסוימים, ‬
‫ואז נמרח אותו על עורנו‬ ‫ונרחץ באורו של ירח הארנב...‬
‫המשמעות הסמלית תתגשם הלכה למעשה.‬
‫כן.‬ ‫-לפי תורת הכשפים, ‬
‫גרמי השמיים מפעילים חומרים שמיימים.‬
‫אור הירח יפעיל את דם המלאך, ‬
‫והדם יאפשר לעורנו לספוג אנרגיות מהירח.‬
‫ייתכן שנינצל.‬
‫ואני עדיין חברה במסדר הזה.‬
‫גם אני.‬
‫התוכנית הזאת סהרורית לגמרי.‬
‫כן, היא סהרורית. מלשון סהר, ירח.‬
‫טוב ויפה.‬
‫נתחיל בפיקניק, ונמשיך באמבטיית ירח.‬
‫אבל אל תמהרי לטפוח לעצמך על השכם, אחותי.‬ ‫עדיין נותרה לך עבודה.‬
‫כן. תני לי את הדם, מתוקה, ‬
‫ואתחיל להכין את שמן המשיחה.‬
‫תודה, הילדה.‬
‫ותודה לך, סברינה.‬
‫אם זה יצליח, כל המסדר יהיה אסיר תודה.‬
‫התכוונתי לומר לך, ‬ ‫הארווי המתוק בא לכאן קודם וחיפש אותך.‬
‫הוא קצת מודאג בגלל רוז.‬
‫הוא אומר שהיא נדבקה בקדחת מכושפת.‬
‫שאלך לבדוק מה שלומה?‬ ‫-לא.‬
‫אמרתי שנבוא‬ ‫ברגע שנחזיר לעצמנו את כוחותינו.‬
‫תוסיפי את ניק לרשימה.‬ ‫-מה הבעיה עכשיו?‬
‫יש לו מצב רוח רע, ואני חושבת שהוא שותה.‬
‫ותפסתי אותו מתהולל עם שדות סקס.‬
‫כלומר...‬
‫הוא מכשף צעיר. ככה הם מתנהגים.‬
‫אני יודעת שניק תמיד היה ילד רע, ‬ ‫אבל הפעם זה שונה.‬
‫אני חושבת שקרה לו משהו נורא‬ ‫כשהוא היה לכוד עם לוציפר.‬
‫משהו גרוע מכפי שאפשר לדמיין.‬
‫אוי, מתוקה שלי.‬
‫את חייבת לדבר איתו.‬
‫אבל...‬
‫אחרי ירח הארנב.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני צריכה להתרכז בטובת המסדר.‬
‫תראו אותך.‬
‫את יפה מאוד.‬
‫שיננת את השיר שלך?‬
‫"והכול יתפוגג‬
‫פרחי האביב‬
‫העולם וכל הצער‬
‫שבלב הכול‬
‫ובכל זאת, הוא נשאר‬
‫הפרפר שר‬
‫ופותח את הקיץ הסגול‬
‫במשק כנפיו‬
‫ברוח יתנודדו‬
‫שדות תירס‬
‫וסוסות יצהלו‬
‫יזדווגו עם סוסים‬
‫ויולידו סייחים‬
‫וכולם יחזו‬
‫בפלא‬
‫של הקיץ הסגול‬
‫ואף על פי כן, עודני מחכה‬
‫הסנונית מביאה עימה‬
‫שיר שאיני מצליחה לעקוב אחריו‬
‫שיר שאיש מלבדה לא יכול לשיר"‬
‫דודות!‬
‫חייבים ללכת, עכשיו!‬
‫אי אפשר. רק התחלנו. תראי מי כאן.‬
‫ניק. מה אתה עושה כאן?‬
‫רציתי להשתתף בטקס.‬ ‫-לא.‬
‫אתם לא מבינים.‬
‫מה?‬
‫רוז, תנסי לזוז קצת. אולי זה יחמם אותך.‬
‫היא לא יכולה לזוז!‬
‫זה טירוף.‬
‫לא אשב פה ואחכה לסברינה.‬ ‫חייבים לעשות משהו לפני שיהיה מאוחר מדי!‬
‫הארווי?‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אחזור לקרנבל‬
‫ואגלה מה קרה לרוז.‬
‫הארווי!‬
‫סלחו לנו. לא התכוונו להפריע לחגיגות שלכם.‬
‫באנו לחפש מקום לחגיגות שלנו.‬
‫מה אתם חוגגים?‬
‫את חג אוסטרה.‬
‫ומה אתם חוגגים?‬
‫את ירח הארנב.‬
‫בדיוק התכוונו...‬
‫בדיוק התכוונו לאכול ארוחת צהריים.‬
‫יש לנו ממרח שוקולד ולחם וגבינה‬ ‫ויין ונקניקים.‬
‫תרצו להצטרף אלינו?‬
‫זה מרגש.‬
‫פיתחתי תיאבון.‬
‫אני מסכימה. בואו נאכל.‬
‫המנהלת ספלמן, ‬ ‫אולי נתחיל בתפילת הודיה ללילית?‬
‫לילית?‬
‫אתם מתפללים ללילית? לא לאדון האופל?‬
‫לא, אלספת'.‬
‫אין צורך בתפילות.‬
‫מכל מקום, ‬ ‫אני מאמינה שאורחינו לא מתפללים ללילית.‬
‫נכון?‬ ‫-לא, איננו מתפללים אליה.‬
‫אנחנו מתפללים לאלים אחרים.‬
‫אז כולכם עובדים בקרנבל?‬
‫במופע הבלהות, כן.‬
‫ואוסטרה...‬
‫זו גרסה של חג הפסחא, נכון?‬
‫העולם החיצון אינו מכיר את דרכינו.‬
‫ספרי לי על הטקסים שלכם.‬
‫האם בחגים שלכם נהוג לנאוף?‬ ‫-מה?‬
‫אני מבינה.‬ ‫הוא חולק את תאוות הבשרים שלו עם אחרות.‬
‫לא איתך.‬
‫את לא יודעת עליי כלום.‬
‫היא לא טועה. נכון, ניק?‬
‫נשמתך אפופה באפלה.‬
‫היא נפוחה.‬
‫ואתה מסריח מסקס.‬
‫מתי את ואנשייך הגעתם לגרינדייל?‬
‫לפני דורות.‬
‫אנחנו מהמולדת הישנה.‬
‫המולדת הישנה מאוד.‬
‫והקהילה שלך...‬
‫מניין הגעתם?‬
‫כל האדמה היא ביתנו.‬ ‫-אז אתם נוודים.‬
‫אני ומשפחתי הולכים בדרכים רבות.‬
‫אז גרינדייל היא רק תחנה אחת מני רבות, ‬
‫ובקרוב תעברו הלאה?‬
‫ייתכן.‬
‫אבל יש משהו באדמה כאן שמעורר בי רצון...‬
‫להכות שורשים.‬
‫נחמד כל כך לערוך פיקניק באוויר הצח.‬
‫אין דבר טוב מזה.‬
‫הלוואי שהייתי מבלה יותר באוויר הצח, ‬
‫אבל התחביבים שלי‬ ‫הם פעילויות שמתאימות יותר לבית.‬
‫את יודעת, לסרוג ולכתוב ו...‬
‫את טווה.‬ ‫-מה?‬
‫את טווה בדים וסיפורים, לא כן?‬
‫מעולם לא חשבתי על זה ככה. טווה.‬
‫אני טווה. זה מוצא חן בעיניי.‬
‫בבקשה, אל תפגעי בו.‬
‫מובן שלא אפגע בו.‬
‫לא.‬
‫אקח את הקטנצ'יק הזה הביתה.‬
‫הם חיות המחמד שלי.‬ ‫-עכבישים הם חיות המחמד שלך?‬
‫כן.‬
‫אבל הם מאושרים מאוד.‬
‫הם לא מאושרים.‬
‫איך את יכולה לדעת מה עכביש מרגיש?‬
‫אז...‬
‫הו מטמורפוסטה, סטו אונומה טיס ארכניס.‬
‫קירקה, אפשר לדבר איתך לרגע?‬
‫הם כופרים.‬
‫הם משעבדים בעלי חיים‬ ‫ומחזיקים אותם כחיות מחמד.‬
‫לא חיות מחמד. ישויות תומכות.‬
‫הם מכשפים שטניים, ‬
‫אבל משהו פה...‬
‫לא בסדר.‬
‫הם חלשים.‬
‫הם מדיפים חולשה.‬
‫הם מכשפים פגנים!‬
‫מה הפגנים עושים בקרחת היער שלנו?‬
‫עושים צרות, כמנהגם של פגנים.‬
‫חשבתי שכבר אין פגנים באזור הזה‬ ‫ובכל המדינה.‬
‫המכשפים הפגניים לא מתו כש...‬ ‫-כשהמכשפים השטניים עלו לשלטון, כן.‬
‫כפי שקרה עם הנוצרים.‬
‫זו כנראה קבוצת שוליים כלשהי.‬
‫הם לא יכולים להפריע לאמבטיית הירח שלנו.‬ ‫חייבים לגרש אותם מפה.‬
‫אין לנו די כוח להתעמת איתם.‬
‫אולי נשתמש בגשם?‬
‫נזמן סערה. אולי זה יגרום להם לעזוב.‬
‫חייבים לנסות משהו.‬
‫הכוחות המיסטיים שאנו מזמנים, ‬ ‫פרשו על השמים שכבת עננים.‬
‫בואו אלינו מרחוק ומקרוב, וגשם נזמן באוב.‬
‫שמיים, השמש נעלמה, שירנו יתפוס את מקומה.‬
‫שמיים, גשו למלאכה, המטירו עלינו גשמי ברכה.‬
‫שמיים...‬
‫לכל הרוחות.‬
‫הגענו לשפל המדרגה. לא נותר לנו כוח.‬
‫אנחנו חלשים מדי.‬
‫היי, ניק.‬
‫סוף סוף תפסתי אותך לבד.‬
‫תתחפפי, דורקס. אין לי מצב רוח.‬
‫למה אתה עצבני כל כך?‬
‫שמעתי שעשית חיים לאחרונה.‬
‫עם דה סאד וסאלו.‬
‫סברינה סיפרה לך?‬
‫תעשה לי טובה.‬
‫אתה לא היחיד שחוגג עם שדות סקס.‬
‫אתה לא חייב ללכת אליהן בשביל זה.‬
‫אתה יכול לבוא אליי.‬
‫נוכל לבלות בנעימים בדשא.‬
‫תעזרו לי!‬
‫דורקס, את בסדר?‬ ‫-הוא הכיש אותי!‬
‫היא נפצעה?‬ ‫-שמישהו יביא לי טחב.‬
‫כואב לי! תעשו משהו.‬
‫וקצת בוץ רטוב, אם אפשר, ‬
‫וקליפת עץ.‬
‫מה?‬
‫הנחש הזה כבר לא יפגע באף אחד.‬
‫רוצח!‬
‫אנחנו אורחים במקום הזה.‬
‫הנחש חי כאן.‬
‫הייתה לו זכות מלאה להגן על הטריטוריה שלו.‬
‫מוטב שנלך.‬ ‫-כן.‬
‫אולי מוטב כך.‬
‫היינו כאן לפניכם.‬
‫לא, אנחנו היינו כאן לפניכם, ‬
‫לפני אל השקר, לפני אדון האופל שלכם.‬
‫האלים הקדמונים משלו בעולם, ‬ ‫ואנחנו סגדנו להם.‬
‫משהו קרה, זה ברור, ‬
‫ושעתנו הגיעה בשנית.‬
‫אנחנו מתנצלים. אל תלכו בכעס.‬
‫הוא הרים את ידו.‬
‫רוז.‬
‫מה יש לך לומר להגנתך, מר סקראץ'?‬
‫הרגתי נחש שהכיש אחת מאיתנו. מה רע בזה?‬
‫הם כנראה סוגדים לנחשים, ורצחת אחד.‬
‫אסור לנו לזלזל בפגנים, ‬ ‫בייחוד עכשיו שאין לנו כוחות.‬
‫אולי נשלח להם מנחת פיוס?‬
‫ניקולס, אולי תיתן להם‬ ‫את פאי הירח הטעים שלי?‬
‫אני לא מתנצל. לא עשיתי שום דבר רע.‬
‫ניק, זו מחווה. ולו רק כדי להגן על המסדר.‬
‫כבר הגנתי מספיק על המסדר, לא?‬
‫ניק?‬
‫אני מתעבת דרמות של מתבגרים.‬
‫דורקס, את היית במרכז כל המהומה.‬
‫האם תיקחי את המנחה הזאת לפגנים?‬
‫בטח, שיהיה.‬
‫מלווין ואגאתה ילכו איתך.‬
‫אני ילדה גדולה.‬
‫אני יכולה לקחת את הפאי בעצמי.‬
‫אגאתה, לכי אחריה, בבקשה.‬
‫תוודאי שהיא לא תקלקל את זה.‬
‫ניקולס.‬
‫עצור.‬
‫היי, תעצור!‬
‫מה?‬
‫צריך לדבר על זה.‬ ‫-על מה?‬
‫אולי על כך שהשתכרת ובגדת בי עם שדות סקס?‬
‫ברור, אפילו הסבל שלי סובב סביבך משום מה.‬
‫הכול סובב סביבך, סברינה.‬ ‫-אני רק רוצה לדעת מה קרה‬
‫כדי שאוכל לעזור לך.‬
‫שמעת את הפגנית.‬
‫אני מלוכלך, מזוהם.‬
‫לא, ניק.‬
‫עברת טראומה, זה הכול.‬
‫זה הכול?‬ ‫-תקשיב...‬
‫אני יודעת שאתה שותה ועושה סמים‬ ‫ונותן לשדות סקס להצליף בך‬
‫כדי שלא תצטרך להתמודד עם מה שקרה, ‬
‫אבל מה קרה לך שם?‬
‫בבקשה, תספר לי.‬
‫ "שם"? תקראי לילד בשמו, סברינה.‬
‫הגיהינום.‬
‫הייתי בגיהינום.‬
‫הכנסתי את אדון האופל לתוכי.‬
‫לילית הפשיטה אותי ואזקה אותי בשלשלאות, ‬
‫עינו אותי מבפנים, ‬
‫השפילו וביזו אותי מבחוץ במשך שבועות.‬
‫הרגשתי שעברו עשרות שנים.‬
‫ללא שום הפסקה, ללא שום הקלה, ‬ ‫אפילו לא לרגע ארור אחד.‬
‫חיללו אותי בכל דרך אפשרית.‬
‫לא הייתה לי שום שליטה על גופי ועל גורלי.‬
‫הייתי שק החבטות של לוציפר‬ ‫ והצעצוע של לילית.‬
‫נאבקתי באביך על שליטה, וזה היה מתיש.‬
‫לא עצמתי עין לרגע.‬
‫לא ידעתי מנוחה או שלווה, רק כאב‬
‫וסבל וחום מצמית וקור מקפיא.‬
‫והכול כדי להגן עלייך‬
‫ועל העולם הזה, היקר כל כך לליבך.‬
‫ניק, אני מצטערת.‬ ‫-את מצטערת?‬
‫סברינה, לא שכחת את יום ההולדת שלי‬ ‫או איחרת לסרט.‬
‫נתת לי להקריב את עצמי למענך!‬
‫ואת...‬
‫לא היית שווה את זה.‬
‫אתה נסער.‬ ‫-כן, נראה לך?‬
‫ובאשר לשדות הסקס...‬ ‫טוב, לא קיבלתי נחמה כזאת בזרועותייך.‬
‫כי בתוך תוכך את יודעת שאת שומרת את עצמך‬ ‫למישהו אחר, ושנינו יודעים מי זה.‬
‫זה לא הוגן וזה לא נכון.‬ ‫אתה לא יודע מה אתה אומר.‬
‫בבקשה, תן לי לעזור לך.‬
‫לעזור לי?‬
‫אני לא רוצה ממך כלום.‬
‫בכל פעם שאני מביט בך, אני רואה את אביך.‬
‫הוא בכל מקום.‬
‫אני רואה אותו כשאני עוצם את עיניי‬ ‫וכשאני פוקח אותן.‬
‫ואילו יכולתי להוציא אותו ממני במכות, ‬ ‫הייתי עושה זאת. אבל אני לא יכול.‬
‫אז אסתפק בפתרון הזה.‬
‫מי שם?‬
‫שלום?‬
‫אגאתה, אם זאת בדיחה, אני אהרוג אותך.‬
‫אחותך עסוקה.‬
‫מי...‬
‫מי את?‬
‫ברוך שובך.‬
‫לא יכולת להתרחק, מה?‬
‫נמאס לי מזה‬
‫ונמאס לי ממך.‬
‫רק אחד מאיתנו ייצא מכאן בחיים הלילה.‬
‫בסדר גמור, אבל לפני שנתחיל, ‬
‫הרשה לי להעניק לך מתנה נפלאה ביותר.‬
‫כספית אדומה.‬
‫זה יהיה הריגוש הכי גדול בחייך.‬
‫אתה תמות על זה.‬
‫דמעות דרקונים.‬
‫הן מעלות את מצב הרוח, והוא אף פעם לא יורד.‬
‫אתן לך את שניהם, ‬
‫אם תעשה לי...‬
‫טובה קטנטנה.‬
‫דודנית, את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר. בואו נעשה את זה.‬
‫בסדר, מתוקים שלי.‬
‫כולם מתמרחים בשמן הקדוש.‬
‫הירח מלא. הגיע הזמן להתחיל.‬
‫לא נחכה לאחיותיי?‬ ‫-הן יצטרפו אלינו בשובן.‬
‫בסדר, הילדה. מה עושים?‬
‫תמרחו את השמן על כל פיסת עור חשופה‬
‫ותשכבו על הקרקע עם כל השאר.‬
‫חברי המסדר, ‬
‫אחיות, אחים, ‬
‫כידוע לכם, ‬ ‫הלילה אנחנו חולקים כבוד לירח הארנב, ‬
‫כי ירח הארנב הוא ירח מיוחד.‬
‫זהו התאריך המשותף לכל לוחות השנה הקסומים‬
‫שבו מכשפים חוגגים את ההתחדשות.‬
‫והלילה ירח הארנב שלכם שוב מלא.‬
‫ואורו זורח עליכם, ‬
‫ואתם שותים אותו לרוויה‬ ‫ותובעים את כוחכם וחשים בו.‬
‫אתם חשים בו על עורכם.‬
‫אימא לבנה, במופעך המלא ביותר, ‬
‫אנו מבקשים שתברכי אותנו במתנותייך, ‬
‫באנרגיות שלך.‬
‫בעודך גדלה כעובר ברחם, ‬
‫הפכי אותנו לשלמים שוב, ‬
‫חזקי את כוחות הקסם שלנו ברוח הארנב.‬
‫אנו מציעים לך את גופנו‬
‫המשוח בתמצית בני השמיים, ‬
‫למען נהיה כלי קיבול לאנרגיה שלך.‬
‫סגרו את המעגל.‬
‫אני מרגישה את זה.‬
‫זה...‬
‫זה כמו עור ברווז.‬
‫כל הגוף שלי מעקצץ.‬
‫גם שלי!‬
‫זו הרגשה מצחיקה, נכון? כמו דקירות קטנות.‬
‫כאילו הרגל שלכם נרדמה, ועכשיו היא התעוררה.‬
‫לפחות משהו אחד הצליח לנו היום.‬
‫הם איבדו את אדון האופל.‬
‫עכשיו ניקח מהם את ירח הארנב.‬
‫סלנה הברוכה, אנו פונים אלייך בתחינה, ‬
‫החשיכי את בתך, המאור הקטן, הלבנה.‬
‫חתיכה אחר חתיכה, פרוסה אחר פרוסה, ‬
‫הירח ילך ויקטן עם כל נגיסה.‬
‫רגע.‬
‫רגע!‬
‫מה קורה לירח?‬
‫ליקוי ירח? בלתי אפשרי.‬ ‫האלמנך היה מציין זאת.‬
‫אוי, לא. מישהו בולע את הירח.‬
‫את צודקת, אחותי, ‬ ‫ואני מאמינה שאני יודעת מי עושה זאת.‬
‫אלה הפגנים המבורכים!‬
‫הם תוקפים אותנו.‬
‫דודה, מה נעשה? הטקס לא יעבוד בליקוי ירח.‬
‫אספו את חפציכם, תלמידים. מהר.‬
‫המכשפים הפגניים רוחשים לנו רעה.‬
‫אנחנו חשופים. כולנו חייבים לחזור לאקדמיה.‬
‫חייבים למצוא את ניק.‬ ‫-ואת אחיותיי!‬
‫אמרתי כולנו!‬
‫לאחר שנתבצר מאחורי החומות, ‬ ‫נוכל לתכנן מתקפת נגד.‬
‫אבל אני אוסרת עליכם ללכת לבד הלילה.‬
‫אנחנו בסכנה חמורה ביותר.‬
‫תיאו...‬
‫מה קרה?‬
‫הכינו את המיטות. כולנו נישן כאן הלילה.‬
‫נהיה מוגנים יותר יחד.‬
‫האחות ספלמן...‬
‫הם בחוץ.‬
‫מכשפי הלילה, זמנכם תם.‬
‫האלים הקדמונים חוזרים, ‬
‫הדרכים העתיקות, דרכי הדם, חוזרות אלינו.‬
‫השתחוו והתפללו לאלים שלנו, ‬
‫אחרת נשקה בדמכם את האדמה הקדושה.‬
‫יש לכם שלושה ימים להחליט.‬
‫אחיות?‬
‫אחיות, בואו אלינו!‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫הפגנים הם סכנה ברורה ומיידית, ‬ ‫ואנחנו נטולי כוח.‬
‫אומנם זה יהיה מסוכן, ‬
‫אך עלינו לשחרר את אדון האופל.‬
‫מוטב השטן המוכר מפגנים זרים?‬
‫הוא יכעס עלינו, ונשלם מחיר כבד, ‬
‫אבל הוא יראה לפגנים את נחת פרסתו.‬
‫אני ארד לשם.‬
‫הוא אבא שלי.‬
‫רק לי יש סיכוי לדבר על ליבו.‬
‫בסדר, אבא, עכשיו זה רק אתה ואני.‬
‫ניק?‬
‫ניק, אתה שומע אותי?‬
‫ניק, תתעורר! ניק!‬